UTFÖRSÄLJNING! ALLT SKA BORT!
Jag ska gå upp och sätta på lite musik.
Vänta tills ni hör musiken.
God morgon, Pagford. Jag har hållit er på halster, men nu är dagen här.
I mitt hjärta för evigt
Det känns passande. Min begravning, så allt handlar om mig.
Men jag är inte egoistisk. Jag kan dela med mig av rampljuset.
Skynda på!
-Kom ner nu, Andrew! -Jag ska bara knyta slipsen.
Men med vem? Vad vet jag som inte ni vet? Se er över axeln, Pagford.
Men idag handlar det om nån speciell. En av mina blivande efterföljare.
Mannen med rätt verktyg för jobbet.
EN PAGFORD-MAN FÖR PAGFORDS FOLK
-Du är ju värre än de. -Jag kollar bara. Det är inget än.
Det är ett skämt.
-Vem tror du att det är? -Ingen. Nån. Strunta i det.
Troll. De har inga visioner. Inte som du. Du har visioner.
-Det är en stor dag. -Howard. Vi blir sena.
Tänk om han skriver nåt om mig.
200 träffar? Det var som attan.
Det är väl en i Fairbrothers gäng. Nån liberal vegetarian.
Sluta. Personen är ingen match för dig, vem det än är.
Jag är inget utan dig.
Tänk om han skriver nåt om mig. Nåt ofördelaktigt. Nåt fult.
-Vad skulle det kunna vara? -Nåt jag inte ens känner till.
-Det där låter helt ologiskt. -Min hals snör ihop sig.
Må det inte vara du som är spöket. Det skulle du få ångra.
Mamma, jag skiter högaktningsfullt i det här valet.
Sluta söla. Lägg en sån här i varje begravningsprogram.
Och i psalmböckerna. Sätt fart.
Du. Glasögonen.
Skynda på.
Terri, ska du kliva upp? Krystal kan inte sköta allt.
Det tjänar inget till.
Han gillar inte frukt.
Lägg den i kylen. Om några timmar är den yoghurt.
Så din mamma har inte tagit fler återfall?
Bra. Det betyder att hon försöker.
Hon har inget val. Hennes langare blev inburad.
-Så praktiskt. -Jag antar det.
Du då, Krystal?
-Vad då? -Vad har du för plan?
En kurs? Lärlingskap?
Din dotter går väl i min skola?
-Ska hon gå gymnasiet? -Ja.
-Oroa dig för henne istället. -Jag vill hjälpa er.
Skitsnack. Om du vill hjälpa oss, så ta med mjölk med lång hållbarhet.
Okej, lång hållbarhet. Jag förstår.
-Vi ses nästa gång. -Jag räknar timmarna.
-Du är klädd så för att reta dem. -Nej. Det vore barnsligt.
-Det där ser bekvämt ut. -Så vackra färger.
Jag tål inte den kvinnan.
Att visa midjan i din ålder är djärvt.
-Där fick du en känga, av en farmor. -Håll tyst, Vikram.
Axlarna.
-Lägg undan de där sabla sakerna. -Flickor.
Titta. Han tror att han är så tuff. Nolla.
Det blir bara han mot oss. Han har ingen chans.
Se på honom. Han klarar inte av tempot.
Han väger ett jävla ton.
Vilken fräck sate.
Jag är hungrig. Jag vill ha en banan.
Vilken vacker gudstjänst, Samantha. Så trösterikt för alla.
-Hämtade de lagret i butiken? -Ja.
Vad bra. En tyngd som lyftes från allas våra axlar.
Älta inte det nu. Man ska lära sig av sina misstag. Har jag hört.
Sikta lite lägre. Fokusera på det som du är bäst på.
Det är aldrig för sent att ta reda på vad det kan vara.
Vi lever en kort tid. Likt blommor blomstrar vi för att sen vissna.
Likt skuggor flyr vi, och stannar aldrig.
Mitt i livet är vi i döden.
Vi har överlämnat vår bror Barry till Gud, och sänder hans kropp i jorden.
Av jord är du kommen. Jord skall du åter bli.
Jesus Kristus, vår Frälsare, skall uppväcka dig på den yttersta dagen.
Amen.
Vår herre Jesus Kristus nåd, Guds kärlek och helige andes gemenskap-
-vare med oss för alltid.
Amen.
-Arf. -Fats.
Samantha Mollison har ett fantastiskt arsle.
Gamla Shirley skulle bara veta hur jag känner nu.
Jag fick värsta ståfräset i kyrkan.
Det är ett välkänt fenomen. Eros och Thanatos.
Sex och död.
Sorg gör oss upphetsade. Både män och kvinnor.
Till och med Mary. Lägger man an på henne nu kan man göra vad man vill.
Även om hon gråter under tiden.
Hon är min faster.
Jag säger bara det.
-Mr Price. -Ska du redan åka?
Jag måste arbeta, mitt skift börjar. Det utmärker mig i det här valet.
Jag är en arbetare som försörjer sin familj.
Ingen silversked, inga privilegier. Bara hårt arbete.
-Har du hört om meddelandet? -Från spöket. Det är säkert osanning.
Men ändå. Stöldgods, brottslighet.
Vi fick precis veta det. Betty har en sån där smart plattgrej.
Jag förstår mig inte på dem alls.
"Vakta era fickor när Simon är nära. Han snor allt han kan få tag på."
Vi måste tänka på valprocessen. Låt skurkarna bli kvar i Westminster.
Vi gräsrötter måste vara oklanderliga.
Det är bara lögner. Nån smutskastar mig.
Så fruktansvärt. Och du som tryckte upp alla de där fina flygbladen.
In i bilen. Nu.
-Wow. Vad är det för nåt? -En grävmaskin.
-Säg tack till mr Fairbrother. -Tack, mr Fairbrother.
Varsågod.
Stanna där inne nu och sköt dig.
-Hur mår Andrew? -Han är Arf. Han är mystisk.
-Han är kär. -Är han?
En ny tjej. Svart tjej. Han är störtkär i henne.
-Har han sagt det? -Det är tydligt. Vi pratar inte ofta.
-Ni var som ler och långhalm förr. -Ja. Allt förändras efter småskolan.
Så du går till skolan, då?
Jag tittar in ibland och hedrar dem med min närvaro.
-Har du några prov på gång? -Javisst. Latin, grekiska och sånt.
Nej, jag skiter nog i det för gott.
Det ska du inte alls göra. Jag vill att du går ut skolan. Upp.
-Gör ett prov. Be att få göra matten. -Jag vill inte.
Mrs Wall kan hjälpa dig genom det.
Hon är knäpp som satt och lyssnade på mig.
Gör ett prov bara. Strunta i betyget.
Efter det kan vi prata om ditt lärlingskap.
Ett jobb? Här?
-Jag kan inget. -Du tar hand om Robbie och dig.
-Nätt och jämnt. -Du lär dig.
Håll ögon och öron öppna, och munnen stängd. Inget svärande.
Du får gå ärenden och vara till nytta.
Han då? Efter skoldagen och på loven?
-Robbie! -Vi planerar runt hans skolschema.
Du börjar i september.
-Och mamma? -Vi får fortsätta som vi har gjort.
Resten är upp till henne, men du måste leva ditt liv.
Gå till skolan, gör ditt prov. Till dess är det här mellan oss.
Om du ångrar dig är det bara vi som vet.
Tänk på saken.
Får jag ett eget skrivbord?
Det ingår ett skrivbord i tjänsten.
Allt väl, Krystal?
Ja.
Så... Är du ihop med nån för tillfället?
-Hur så? -Jag undrar om jag har nån chans.
Va?
Du pratar aldrig med mig i skolan.
Jag vill inte få nobben inför publik.
Jag är känslig. Men jag har alltid gillat dig.
Så... Kan vi få till det?
Vi ses.
-Garaget är fullt av dina grejer. -Håll käften.
-Vem skulle göra så här mot oss? -Bara vi visste.
Har du babblat? Har du snackat med dina polare?
-Vem köpte du den av? -Obbo, den jäveln.
-Vi måste göra oss av med den. -Nån kan se oss.
Vi måste gömma den och alla sladdar. Under din säng.
-Tänk om polisen kommer. -De får inte läsa om det på jobbet.
I så fall är det slut med mig. Jag är körd.
Spackla igen hålen. Städa upp och göm den där. Jag måste till jobbet.
Mamma. Låt mig sköta det hela om nån kommer. Vi vet inget om det här.
Vet hans kollegor att han snor grejer från jobbet regelbundet?
Dassrullar, skrivpapper. Nu handlar han med skumma tv-apparater.
Inget kriminellt geni, men alla måste börja nånstans.
Så, mina damer och herrar. De goda, de ädla, de...
Du kväver mig! Du gör det omöjligt för mig att andas!
Så, mina damer och herrar. De goda, de ädla, de sanna Pagford-borna.
Bara två hästar kvar. Fast en av dem är mer av en åsna.
Vem är denna långörade kille med olycklig uppsyn?
Jo, det är Miles Mollison.
Spöket är på vår sida.
Stackars Miles. Han är som en buktalardocka i Howards knä.
"Ja, pappa. Nej, pappa. Tre säckar fulla, pappa."
Miles fiser inte ens utan föräldrarnas tillstånd.
Får jag se. Jag vill också skratta lite.
Jag försöker komma på nåt som Miles gör på eget bevåg. Det finns inget.
Fin lojalitet ni visar. Skönt att se att ni stöttar er far.
Vänta. Nu kom jag på nåt.
Helt självmant odlar Miles ett fantastiskt par manstuttar.
Rösta på Mini Me-Mollison. Rösta Moobs.
MEDDELANDET RADERAT
SERVERINGSPERSONAL SÖKES
Där är du, unga dam. Slå dig ner. Använd din bästa handstil.
Hej, Andrew.
Smakar den gott?
Man måste ha tidigare erfarenhet.
Ljug. Jag ska säga vad du ska skriva.
Det är hon, dr Jawanda. Spöket. Hon skriver hemska saker om Miles.
-Kan du bevisa det? -Nej.
Men om vi ger henne tillräckligt ska jag sätta dit henne.
Jag ska inte uppta mycket av din tid.
Jag behöver bara mer salva.
Ja, det där ser smärtsamt ut.
Det är en biverkning av alla piller.
Nej, det är en biverkning av att vara överviktig.
-Du är ohyfsad. -Det är ett faktum.
Jag vill väga dig och ta blodtrycket.
Nej, jag ids inte. Vi är upptagna båda två. Särskilt du.
-Du är flitig som en myra. -Vad menar du med det?
-Hur går det med din diet? -Bra. Bara nyttig mat.
-Motion? -Jag är igång från morgon till kväll.
Vi behöver inte komplicera det här. Salvan, tack.
Sen kan vi fortsätta vår dag.
Tack, dr Jawanda.
Akuttiderna är till för folk som är allvarligt sjuka.
-Det här var inte akut. -Jo, för mig!
Ajöken. Sköt om dig. Kan du inte det så var försiktig.
Man kan aldrig vara för försiktig.
Hej, Miles.
De är så mjuka, och skära.
Och söta.
Kom. Om du vill ha marshmallown, så kom och hämta den.
Jag drunknar.
En drunknade pirat och en kåt sjöjungfru.
Nej. Jag menar att jag faktiskt håller på att drunkna.
Jag menar, inte på riktigt. Det känns bara...
Du vet.
Så ärlig har du inte varit på åratal.
Jag börjar få manstuttar.
Det dröjer länge innan du kan mäta dig med min hylla.
Vet du vad jag tycker?
Vi borde bjuda hem gäster på middag.
Överlåt allt till mig.
Flörtar du med fienden nu? Du är alldeles för engagerad.
Gällande principer kan man aldrig vara för engagerad.
-Du lär ångra det. -Jag blir uppläxad om principer.
Från en man som plastikopererar ryska oligarkers fruar.
Nåja. Det betalar för allt det här.
Kom, Sinbad. Duktig pojke.
Upp där. Nu!
Ser du på väggen är han en av dem och jag uppmanar er att rösta på honom.
Här är några broschyrer...
-Hejsan. -Jag hämtar honom snart.
Jag har med extrakläder.
Hej då, Robbie.
Krystal. Vi hann inte prata på begravningen.
-Hur mår du? -Bra.
Stanna och drick lite kaffe.
Jag vill inte vara oartig, men det där när vi drack kaffe och umgicks-
-är över nu.
-Du vet var jag finns. -För vad?
Förlåt, jag är sen. Du har smittat mig.
-Det är ett jättestort hus, med pool. -Och vingård.
Deras föräldrar är där. Det är Frankrike, med våra vänner.
-Vilka ska vi prata med här? -Mig och pappa.
-Varför är du så elak? -För att jag är elak.
Elak, bitter, självisk och grym. Jag är mamman från helvetet.
Jag ska förstöra era liv för att jag älskar det!
Jag kan bli mycket pinsammare, jag har knappt börjat.
Så lägg ner det här, för svaret är nej.
Det är bara på loven som vi får vara en familj.
Snobbrudar.
Upp med hakan, Stephanie.
MJUKLEK FÖR BARN
Fint och högt.
Jättebra.
Arf. Jag ville säga nåt tidigare, men det blev inte av.
Det blev bara inte så.
-Stackars mr Fairbrother. -Ja.
-Vad hände egentligen? -Han fick en blödning i hjärnan.
Fy fan.
Jag ville bara säga att det här verkligen suger.
-För mr Fairbrother var bra. -Ja.
Tack, Krystal.
Stänk inte ner mig. Kläderna är nytvättade.
Du var ivrig. Tur att jag inte vill snacka, eller hur?
Herregud.
-Du är otrolig. -Så säger alla när de har sprutat.
Vadå?
Ring min pappa och klaga.
-Du gjorde det väl inte, Fats? -Jo då.
Colin kommer att bli vansinnig.
Vilka fina skor, Rob.
-Jag vill ha kortet med pengarna. -Du får det inte.
-Det är mina pengar. Mitt bidrag. -Du får det inte.
-Dra åt helvete och dö. -Jävla satmara. Du kan dö.
-Du. Vad håller du på med? -Ringde de från biblioteket?
Snälla, säg att du aldrig skulle göra nåt sånt.
Jo då, på filosofiavdelningen. Kirkegaard dryper av ejakulat.
Mamsen, Colin har rätt. Jag blev avrunkad, och det var skönt.
Av den där Krystal Weedon.
Just det. Krystal Weedon från The Fields.
Som du påstår dig bry dig så mycket om.
-Nej, Stuart. -Är det där vad jag tror att det är?
Jag sa det. Du skyddar honom, ljuger för honom, och underminerar mig.
Jag sa att det luktade cannabis. Du sa att det var toalettrengöring.
Så länge du bor under mitt tak ska du lyda mina regler.
Fick du drogerna av Krystal Weedon?
-Jag har köpt dem själv. -Släck den.
Var ärlig för en gångs skull. Du är ett djur, Colin. Gör det.
Vad i hela friden gör du?
-Vad är det med dig? -Jag är på jakt efter äktheten.
-Jag kastar mellanklassens ok. -Han vill såra oss.
-Du är ett fascistiskt kontrollfreak. -Det är han inte.
-"Mitt tak, mina regler." -Hantera din son.
Jag är förfärad över vad du har gjort.
Och med vem jag gjorde det. Men det är så nu, Krystal och jag är ihop.
Jag förstår. Då ska du lyssna på mig.
-Var försiktig med den flickan. -Tror du att hon vilseleder mig?
Du är inte så stor och smart som du tror, Stuart.
Var försiktig med Krystal. Hon är sårbar.
Efter allt jag har gjort för honom så är det här tacken!
-Tänk om guvernörerna eller Ofsted...? -Ofsted? Colin, du är alltid...
Colin, lugna dig.
Sanningen om Colin Wall.
Vänliga hypokondrikern Colin, som får panik av att byta en glödlampa.
Ni känner Colin. Han är en förfallen man.
Ett omoraliskt vilddjur, med omättlig aptit för sedeförfall.
Ska Pagford sjunka ner i ett träsk av ohämmad lort?
Så blir det om ni röstar för Colin.
Jag är Barrys spöke.
-Kom igen. Det var roligt. -Nej.
Jo, men strunt samma. Det togs bort direkt efter att jag skrev det.
-Jag raderade det. -Du? Har du hackat den?
Jag visste att det var du som var spöket. Nu kan vi ha riktigt skoj.
-Du har blivit dötrist. -Lägg dig inte i det. Jag menar det.
Okej. Var är ditt sinne för humor? En personlighetskollaps.
-Lycka till. -Med vad?
Med jobbet, Gaia.
Snygg skjorta. Du ser ut som en fjant.
KOMMER SNART! MOLLISON'S VINHANDEL
Var bor Krystal?
Nej men, hej.
Jag gillar inte att få besök.
Men nu är jag ju här.
Ska du inte be mig komma in?
Skynda dig upp. Fort. Gå, gå, gå.
Kom.
Herregud. Är det här mammas? Hon har letat efter den i evigheter.
Jag hittade den.
Besittning är nio tiondelar av lagen. Så den är din.
Låt bli.
"Grattis, käraste Barry. Älskar dig. M. Puss."
-Vad är allt det här? -Jag sa ju att jag...hittade dem.
Min mamma och pappa känner till oss.
Vad sa de?
-Tja, Colin... -Jag vet vad han sa.
Han är rädd att få en unge att betala för.
Han är en drönare. En slav.
Men vad sa din mamma?
-Vad spelar det för roll? -Ingen. Jag undrade bara.
Vet du vad hon skulle göra om du blev gravid?
Göra övervåningen till en barnkammare. En mor-och barnsvit.
Följa med på ultraljuden, hålla din hand när du krystar. "Mitt barnbarn!"
Ni skulle sitta och prata i soffan med te och mackor-
-och bli arga på nyheterna, som om det betydde nåt.
Ni skulle kvävas i småborgerlig lögnaktighet.
Varför pratar vi om bebisar? Vem säger att du får ligga med mig?
Kom och lägg dig här hos mig.
Du kan komma hit till mig.
Jag ska säga vad hon sa.
"Var försiktig med den flickan. Hon är sårbar."
Visst...
-Jag sa inte vad du verkligen är. -Vad?
Genuin.
METADONINFORMATION IDAG
Jag försöker, men ibland är det svårare.
-Jag vill hålla kvar optimismen. -Vad bra.
Terri, vill du säga nåt?
Finns det nåt du vill dela med dig?
Nej.
Okej.
-Hon är så elegant. -Paret Sweetlove är förtjusande.
Vi är mycket nära vänner.
Visst var det där med Frankrike orättvist?
Ja, det låter då härligt, Languedoc.
Vi behöver biljetter och fickpengar. Pappa är så upptagen med valet.
Om mamma kunde tänka klart skulle hon låta oss åka.
Nej, men det är ju...
Flickor, ni är orättvisa mot mamma.
Hon gör sitt bästa. Var snälla.
-Snälla du, prata med farfar. -Snälla.
Ja ja, men jag kommer att hamna i trubbel för detta.
Ni har mig lindad runt era lillfingrar.
Vilka är bjudna till den där middagen?
-Jag blir hellre påhoppad nykter. -Skulle jag laga mat för en sån sak?
Sluta vara en sån sur kossa och drick lite jävla vin.
Då så, det här förbaskade valet.
Röstningen om Sweetlove House. Ni är alla inblandade.
Vad vore skillnaden om allt flyttade in till stan?
Kan det inte vara ett boutiquehotell och spa?
Säg det inte till mig, jag älskar ett bra spa. Förklara för Miles.
-Det kan jag göra. -Ursäkta, men varför är jag här?
Medan de diskuterar ska du och jag dra opassande skämt.
Du tror att Miles vinner, men Colin har stor chans.
Jaså? Var är han, då?
Han fick migrän och lade sig att vila.
-Nåja, hur som helst. -Jag är här.
Det doftar gott.
Jag tänkte att hon nog var ensam. Du sa inte vilka du hade bjudit.
Mamma och pappa blir galna. Du går för långt.
Knappast.
-Börjar det igen? -Vad?
För det är så här det börjar. Med dig.
-Jag måste veta om det börjar igen. -Hur vågar du säga så?
Drick inte mer ikväll.
Samantha, drick inte...
-Är allt bra här? -Ja då.
Han sover. Jag går ut ett tag. Gör inget dumt.
-Var fick du de här? -Jag fick dem.
-Du snodde dem. -Lite grann.
Snodde dem lite grann.
-Finns det nåt att äta? -Är du hungrig?
Ja, jag tror det.
Det var jättegott, Samantha.
Det kommer fortfarande brev till honom.
Hemförsäkring, bilen, banken.
-Colin kan hjälpa dig med såna saker. -När han inte har migrän?
-Vikram, vad jobbar du med? -Jag är kirurg. Kosmetisk.
Lyllos Parminder. Vill hon fixa nåt gör mannen det.
-Bör jag plastikoperera mig? -Nej, men om du vill kan du det.
-Parminder ser det inte som arbete. -Nej, det är ytligt.
Jag skulle fixa allt. Dra upp allting. Få upp tjejerna.
Alla vill bli som de en gång var. Inte sant?
När jag fick pedikyr sa tjejen att jag hade håriga tår.
Hobbit-fötter, sa hon. Jag gick inte tillbaka dit.
-Det är en elefant i rummet. -Nej, inte alls. Varför säger du så?
Nej. Tro inte det. En elefant?
Ni skulle prata om nåt annat om inte jag var här.
Barrys plats i rådet.
Mary, vi ska fortsätta Barrys kamp och vi ska besegra Mollisons.
-Det de gör är groteskt. -Jag sitter här.
Ni struntar i byn. Mollisons tungor är så långt upp i Sweetloves arslen-
-att de nästan slickar deras njurar.
Vilken otrevlig bild.
Stå inte bara där. Ta andra sidan.
Fan. Res den.
-Nå? -Obbo sitter i fängelse.
Hans kompis sa att om det var nåt problem skulle du ringa Watchdog.
De jävlarna. Hoppa in.
Vad ska jag göra nu? Så orättvist. Varför händer sånt här alltid mig?
-Vad var det där för kille? -Fats. Min pojkvän.
-Är han snäll mot dig? -Ja. Han säger att jag är genuin.
-Vad ska det betyda? -Att jag är äkta.
-Det är klart. Vad menar han? -Att jag inte är fejk.
Det är en komplimang.
Varför säger han inte bara att du är söt eller nåt sånt? Är han ett svin?
-Det här var gott. -Ja.
Du är en bra flicka, Krystal.
Ja, en riktigt bra flicka.
-Jag rullar en cigg åt dig. -Tack.
-Kokar inte tevattnet än? -Jo.
-Äckligt. -Jag vet, vi kommer iväg.
Tänk att vi lyckades övertala farmor.
Titta här. Är det marängsviss?
Mums. Du har ansträngt dig så.
-Vi ville ha flickorna här i sommar. -Ni missunnar dem en bra möjlighet.
Det är väl lite egoistiskt? Ska jag servera?
Här har vi.
Nåt jag beundrade hos Barry var hans passionerade övertygelser.
Parminder har också övertygelser, med sitt mentaldon.
Metadon!
Kliniker för knarkarna i vår by, så de slipper ta bussen till stan.
Vi gör livet lättare för dem, som om inte livet är lätt nog.
-Det är mer komplicerat än så. -Ja, annars hade ni inga jobb.
Men de väljer att sticka sig med nålar och råna hederligt folk.
Miles håller med, inte sant? De bara tar, tar, tar.
Folk måste ta ansvar för sina egna val.
Vad kostade din hjärtoperation? Med sjukhusvistelsen, personalen.
Medicinerna. Läkemedlen du får nu. Hur mycket kostade det?
Du ska hedra arbetet som utfördes på dig genom att hålla en viss vikt.
Men det gör du inte. Du äter och äter.
Du injicerar praktiskt taget anklever in i ögonen.
Så medicineringen måste ökas på grund av den livsstil du har valt.
Allt kostar, ända ner till salvan för det äckliga utslaget under din mage.
-Hundratusentals pund. -Tyst, Minda.
Vilket betyder att du är en jävla hycklare, Howard.
Och du har brutit tystnadsplikten mellan läkare och patient.
Jag ska ringa samtal om det imorgon.
Jag kommer att göra en hel del oväsen om detta. Tack.
Ja, vi ska nog gå. God kväll.
Ska vi följa dig hem, Mary?
Du och jag ska prata imorgon.
Jag är sårad över att ha blivit attackerad i mitt eget hem.
Ursäkta, min sons hem.
Jag har alltid känt mig trygg här.
Oj, det där trissades verkligen upp.
Howard. Tänk på vad du efterlämnar till världen.
-Vad ska ditt arv bli? -Ost.
Ost.
-Är det där din hejduk? -Jag vet inte vad han vill.
Han vill ha mig.
-Du måste hålla dig borta från osten. -Det ger fantastisk mersmak.
Vet du vilken plats som verkligen är tillfälligt ledig? Graven.
Den gapar öppen en kort tid, och sen fylls den av oss. Dött kött.
Det är mörkt och ensamt.
Det är så ensamt.
Hallå, stick härifrån. Ut ur min by.
Försvinn. Smutsiga fattiglappar. Kom inte tillbaka.
PAGFORD Kör försiktigt genom byn
-Du kan inte bara dumpa den. -Hjälp till.
Kom igen.
Varför måste jag göra allt själv?
Den flyter iväg. Sjunk, din jävel.
Fan också. Varför sjunker den inte?
Packade du den med polystyren?
Smartskalle.
Fan också.
Det är du.
Det är du som är spöket, eller hur?
Jag vill inte att nån ska veta vad som sker hemma hos oss.
-Pappa. -Vad sker hemma hos oss?
-Inget. Snälla, pappa.
Promenera hela vägen tillbaka.
Pappa.
Jag har gjort varm mjölk och honung, med lite konjak.
Kom och drick det innan det får skinn.
-Jag vill inte bli begravd. -Vad pratar du om?
Vi har redan reserverat gravplatser.
Reglerna, Howard. Bara flytande i det här badrummet.
Kom nu.
Åh, jösses.
Det förbaskade spöket. När jag hittar den elaka...den hatfyllda...
Vem det än är kommer den personen att få ångra sig.
Och dr Jawanda ska inte få titulera sig så länge till.
Efter vad du fick genomgå.
Jag ska få henne sparkad. Hon ska få fylla på hyllor.
En vanlig fru. Jag ska få ner henne ett par pinnhål.
-Har vi reserverat gravplatser? -Ja, för flera år sen.
Det var så vi fick ett bra läge, inte där bak med alla andra.
Nu måste folk passera förbi oss på vägen in till kyrkan.
Så fort valet är över kan vi lägga den här sjaskiga historien bakom oss.
Spöket försvinner och vi kan få en god natts sömn.
God natt.